Uplodead by Sylvesteri
PUHU HÄNELLE
Näyttämö on täynnä puutuoleja ja -pöytiä.
Kaksi naista tulee esiin, alushameet yllään.
He ovat silmät kiinni, kuin kaksi unissakävelijää.
Heidän pelkää törmäävän kaikkeen.
Yhtäkkiä paikalle tulee mies -
jolla on surulliset kasvot. surullisempia en ole koskaan nähnyt.
Hän kaataa kaikki tuolit ja pöydät heidän tieltään.
Et voi kuvitella, miten liikuttavaa se oli.
Vieressäni istui yli 40-vuotias, komea mies.
Hän itki monta kertaa, liikutuksesta.
Ymmärrän hyvin, miksi. se oli niin kaunista.
Minulla on sinulle yllätys.
Sain sinulle Pina Bauschin nimikirjoituksen.
Oli ostettava kuvakin. Katso.
Se on englanniksi.
Siinä lukee: "Toivottavasti voitat kaikki esteet -
ja ryhdyt taas tanssimaan."
Hänellä on kuukautiset. - Ovat aikaisessa.
Hei.
Benigno, voitko jäädä yövuoroon?
Sisareni ei voi vahtia lapsia, enkä tunne muitakaan.
Miksi tulit? Olisit soittanut. - Enhän käytä sinua hyväkseni?
Olet tehnyt kolme yötä tällä viikolla. -Älä huoli.
Jos saan yhden iltapäivän vapaata, se riittää.
Pitää puhua remonttimiehille asunnosta. se on yhtä sotkua.
Ja kehystyttää yksi valokuva. - Ei tilanteeni tästä parane.
Ehkä pitäisi kertoa johdolle. Päättäkööt he.
Miehesi jätti sinut ja lapset.
Tee ne yöt mitkä voit, minä hoidan loput.
Kyllä me pärjäämme.
Kiitos.
Lopetit suonensisäisen ruokinnan. - Hän ei sietänyt sitä.
Voimme yrittää taas huomenna. - Niin. Mene nyt.
Ja pää pystyyn. -Kiitos.
Kuusi härkää ja nainen. Ensi keskiviikkona -
Brihuegan härkätaisteluareenalla -
Lydia Gonzáles taistelee kuutta härkää vastaan.
Iltaa, Lydia. -Iltaa.
Mistä noin raju päätös?
Olen härkätaistelija. Kaksi härkää tai kuusi, sama se.
Monet härkätaistelijat eivät astu areenalle kanssasi koska olet nainen.
Sama se minulle on. Yhdentekevää.
Niin, härkätaistelu on hyvin sovinistinen laji.
Poikkeuksiakin toki on. El Niño de Valencia -
esiintyi kanssasi mainoksissa kuukausien ajan.
Se on mennyttä se.
Havitteliko hän vain itselleen mainosarvoa -
ja sen saatuaan hylkäsi sinut? - Sanoin jo, etten aio puhua siitä.
Asioista on hyvä puhua.
Ja vaikeuksista puhuminen on ensiaskel niiden voittamiseen.
El Niño de Valencia... - Riittää jo!
Lydia kiltti, älä ole töykeä. Anna kun kysyn loppuun.
El Niño... -Sanoin jo aiemmin, etten halua puhua siitä.
Et sanonut yhtään mitään. Enkä pidä tuollaisista puheista.
Meidän luullaan vielä suunnittelevan haastattelut etukäteen -
enkä tee niin. Olen yksi harvoista, jolla on rohkeutta improsoida.
Sinunkin pitäisi uskaltaa myöntää -
että El Niño de Valencia käytti sinua hyväkseen!
Mies, joka ei jakanut kanssasi vain areenaa -
vaan myös vuoteen -
ja jätti sinut kun hyväksi näki.
Juan Luis, Marco täällä. Mitä kuuluu?
Kysyisin neuvoa.
Haluaisin tehdä jutun Lydia Gonzálezista.
Kyllä, minäkin katson sitä.
Haluaisin tehdä jotain syvällisempää.
Sunnuntain numeroon? Hienoa.
Tuo nainen on seonnut.
Hän omistaa sen sinulle.
Antaisi härän repiä itsensä palasiksi, vain jotta sinä näkisit.
Ei olisi pitänyt tulla tänne, varsinkaan sinun.
Minä tiedän, mitä teen. - El Niñon täytyy keskittyä.
Ei hänellä ole aikaa muille murheille. -En aio aiheuttaa niitä.
Kunhan pyydät, että hakee tavaransa -
tai ilmoittaa, minne voin toimittaa ne. -Asunnolleni.
Kertokoon itse. En halua olla tekemisissä kanssasi.
Siinä, voitte vaikka lähteä.
Iltaa. -Viski jäillä, kiitos.
Kumpi lasi? -Se korkea.
Anteeksi, voisinko jutella hetken kanssanne?
Anna olla. Mennyttä mikä mennyttä.
Anteeksi...
Mitä sanoitte? -Voinko jutella hetken kanssanne?
Jos viette minut Madridiin, voimme jutella matkalla.
Mielelläni.
Mennään sitten.
LYDIA JA MARCO
Keltä saitte nimen Lydia? - Isältäni.
Se sinetöi kohtalonne.
Hän halusi härkätaistelijaksi, mutta oli pelkkä banderillero.
Sain häneltä enemmän tukea kuin keltään muulta -
mutta hän kuoli vuosi sitten. - Otan osaa.
El Pais haluaa että teen teistä jutun sunnuntainumeroon.
Kirjoitatteko härkätaistelusta? Ette kuulosta tutulta.
Totta puhuen en tiedä siitä mitään. - Miksi sitten tulitte?
Härkätaistelusta en tiedä mitään, epätoivoisista naisista paljonkin.
Niinkö? Ja kuka sanoi, että olen epätoivoinen?
Sain sen vaikutelman.
Ei teitä härkätaistelu kiinnosta, vaan suhteeni El Niñoon.
Vastaukseni on ei. Jättäkööt minut rauhaan.
Hyvää yötä. -Hyvää yötä.
Viekää minut pois! - Mikä hätänä?
Viekää minut pois täältä. Keittiössä on käärme!
Antakaa avaimet.
Ovi on auki. - Rauhoittukaa. Pysykää täällä.
Käsilaukkuni. Kiitos.
Viekää minut hotelliin.
En enää mene tuohon taloon.
Mihin hotelliin?
Eurobuildingiin, vaikka. -Selvä.
Ettehän kerro siitä käärmejutusta kellekään?
Vain perheeni tietää. - En kerro.
Minä kunnioitan toisten fobioita.
Kaiken tämän jälkeen -
tuntuu pahalta kieltäytyä haastattelusta.
Miettikää yön yli. Soitan huomenna, kertokaa sitten.
Kiitos kaikesta.
Hyvää yötä. -Hyvää yötä.
Haluatteko, että jään? Voin nukkua sohvalla, se on tuttua minulle.
Ei, minun on opittava olemaan yksin.
Hei, kaikki. -Huomenta.
Pesettekö hänen tukkaansa? - Mitäs luulet?
Miten yö sujui? -Normaalisti.
Anna kun minä jatkan. - Lähdenkin tästä.
Hei sitten. - Hei vaan, Matilde.
Onpa kuuma... Hänen hiuksensa pitäisi leikata.
Leikkaa lyhyiksi. Kätevämpää niin.
Olkoon sellaiset kuin hänen tänne tullessaan.
Ei näytä erilaiselta, jos hän herää.
4 vuoden koomassa olon jälkeen se olisi ihme.
Uskon ihmeisiin. Sinunkin pitäisi.
Miksi minun? - Koska tarvitset niitä.
Ihme voisi osua kohdallesi, etkä edes huomaisi.
Että osaa olla kuuma!
Ostin apteekista sellaista ainetta, joka ehkäisee hikiläikät.
Kainaloni eivät hikoile, mutta kaikki muu... Katso naamaani!
Mikä sen nimi on? -0i luoja... Perspirex.
Hei, Marco täällä. Muistatko? - Tietenkin.
Mikä on olo? -Alaston.
Pitäisi ostaa vaatteita. Minulla on vain tämä.
Voin hakea asunnoltasi mitä haluat.
En halua sieltä mitään. Ehkä myöhemmin.
Minne nyt? - Sybillaan.
Pidät minua varmaan hulluna. -Miksi?
En enää ikinä halua palata kotiini. -Ymmärrän kyllä.
Kun meille tuli ero -
en voinut enää nukkua siinä sängyssä.
Nukuin olohuoneen sohvalla.
Jatkoin sitä yli viikon, sitten päätin ostaa uuden sängyn.
Olet siis eronnut? - OIen yksin.
USEITA KUUKAUSIA MYÖHEMMIN
Meidän on puhuttava corridan jälkeen.
Olemme puhuneet tunnin. - Sinä olet. En minä.
Olet oikeassa.
Luitko niistä nunnista?
Niistä jotka lähetyssaarnaajat raiskasivat Afrikassa.
Pappismiehet!
On se kamalaa. Eikö lähetys- saarnaajiinkaan voi luottaa?
Ennen he raiskasivat paikallisia naisia.
Alkoivat aidsin takia raiskata nunnia. - Herra isä!
Ja minä niin arvostin niitä ihmisiä. - Tuskin he kaikki ovat raiskaajia.
Toivottavasti ei. - Osa on pedofiilejä.
Mitä ne ovat? - Kaikki tykkäävät naida...
Ole hiljaa, Antonio. Senkin törkimys.
Kuinkas härät? - Komeita, mutta isoja.
Mitä arvelet? - YIi 500-kiloisia.
Ei hitto!
Menen baariimme. Lydia, muista että syömme kotona.
Jos lapset eivät näe tätiään, nousee kauhea rähäkkä.
Lvkkyä tykö.
Härkä tulee.
Älä itke, kulta.
Päivää.
Miten hän voi? - Huonosti.
Se repi hänet kahtia.
Nyt isä on tyytyväinen. "Ei tyttö, ei tyttö."
Sitä äiti ja minä aina hänelle hoimme.
Mutta niin on tyttö tullut isäänsä. - Älä kiihdy.
Mitä kello on?
Neljä tuntia mennyt.
KOLME VIIKKOA MYÖHEMMIN
Menettekö kotiin Cördobaan? - Kyllä.
Haluaisin jäädä, mutten voi. - Emme me voi mitään tehdäkään.
Baarimme on ollut kiinni kolme viikkoa.
Lapset ovat naapurilla, ja olen laiminlyönyt tätä miestä.
Jos jotain tapahtuu, pääset tänne parissa tunnissa.
Se on vissi se.
Pitää vain uskoa. -Uskoa?
Sytytän kynttilän toisensa jälkeen, mutta uskoni on koetuksella.
Milloin voimme panna medaljongit takaisin?
Ei vielä. Kun on tuo kaikki-
vammat, henkitorviavanne...
Hän ei koskaan riisunut näitä.
Päivää. -Päivää.
Haen maljakon. -Kiitos.
Minun on mentävä 3 kuukaudeksi Amerikkaan.
Agenttini sanoo, että se on tärkeää.
Mutta...
Kun tilanne nyt on tämä...
En halua lähteä.
Voitteko poistua hetkeksi?
Täällä ei saa polttaa.
Puhuiko hän kanssasi sinä päivänä? -Kyllä.
Tai oikeastaan minä puhuin.
Mistä?
Omista asioistani.
Mainitsiko hän minua?
Totta puhuen Lydia ei maininnut sinua aikoihin.
Kaikki on minun syytäni. - Ei, vaan minun.
Caetanon laulu saa minut kananlihalle.
Marco, olen aina halunnut kysyä yhtä asiaa.
Miksi itkit sinä iltana kun tapasimme -
kun olit tappanut sen käärmeen?
Se toi mieleeni muistoja. - Mitä muistoja?
Vuosia sitten jouduin myös tappamaan käärmeen.
Olimme Afrikassa.
Hänellä oli sama fobia kuin sinulla.
Hän odotti teltan ulkopuolella -
kauhuissaan, avuttomana -
ja ilkialastomana.
Hän näki Käärmeen, kun olimme nukkumassa.
Oliko hän se, jonka takia nukuit sohvalla?
Vihaan sitä naista.
En ole nähnyt häntä vuosiin. - Vielä pahempaa.
Miten saan sinut unohtamaan hänet?
Juuri noin.
Nukuitte niin sikeästi, ettemme halunneet herättää.
Onko tohtori Vega täällä?
Hän on huoneessaan. Näin kun hän tuli.
Huomenta. - Huomenta.
Rosa, sulje ovi. Täällä vetää.
Hän avasi silmänsä. - Ihan selkäpiitä karmii.
Entä kun hän haukottelee? - Paskon housuihini.
Tohtori, haluaisin jutella.
Sopii. Kuinka voitte? Miten nukuitte? Tarjoan kahvit.
Kuinka pitkään Lydia voi olla tuossa tilassa?
Kuukausia, vuosia -
loppuelämänsä.
Eikö toivoa ole?
Lääkärinä joudun sanomaan, että ei. Mutta...
HERÄÄMINEN
"Meryl Lazy Moon heräsi koomasta 15 vuoden jälkeen."
Hän vaipui koomaan synnytyksen aikana.
Meryl oli pysyvässä vegetatiivisessa tilassa -
kuten Lydiakin. Eli teoriassa tiedottomana lopun ikänsä.
Hänen elpymisensä sotii kaikkea nyt sanomaani vastaan.
Eli toivoa siis on?
Tieteellisessä mielessä ei.
Mutta jos haluatte uskoa, uskokaa vain.
Hän pystyy avaamaan silmänsä. Vai kuvittelenko? -Kyllä hän pystyy.
Ei hän silti välttämättä näe teitä tai ole tietoinen mistään.
Lydian aivokuori on täysin tuhoutunut.
Aivorunko on vahingoittumaton. se säätelee automaattisia toimintoja -
hengitystä, unta, hereillä oloa, sisäelinten toimintaa.
Hän avaa silmänsä, mutta vain mekaanisesti.
Aivot ovat kuolleet, hän ei ajattele eikä tunne.
Tulkaa vain.
Hei, tulkaa vain sisään.
Niin, te juuri.
Päivää.
Nimeni on Benigno. - Marco Zuloaga.
Hän on Alicia.
Ensimmäinen yö täällä? -Niin.
Ensimmäinen on pahin. sitten siihen tottuu.
Miksi nuo kengät?
Ne estävät jalkoja vääntymästä sivulle tai eteenpäin.
Ihan kuin ibizalaiset kengät. - Niinkö?
En ole käynyt Ibizalla. Teidät minä kyllä tunnen.
Artikkeleistani? - Ei, vaan teatterista.
Istuimme sattumoisin vierekkäin.
En huomannut.
Jossain vaiheessa te aloitte itkeä.
Kerroin sinulle hänestä. Hän itki "Café Mullerin" aikana.
Minun täytyy mennä.
Nytkö jo? Emme ehtineet edes jutella.
Joskus toiste. - Olelleko iltapäivällä täällä?
Tulkaa käymään. Olen aina täällä. Usein yötäkin.
Olen ollut kauan talossa. Jos tarvitsette jotain...
Kiitos. Näkemiin. - Nähdään.
Herra Roncero. - Huomenta.
Haenko tohtori Vegan? - Ei, jatka vain työtäsi.
Tässä taannoin -
kun kävin papereitani läpi -
löysin muistiinpanoja jotka tein sinä päivänä kun kävit Iuonani.
Olin kirjoittanut ylös aiheen -
josta voisimme puhua seuraavalla kerralla. Sitä kertaa ei tullut.
Mikä se aihe oli? - Seksuaalinen suuntautuneisuutesi.
Seksuaalinen suuntautuneisuuteni? - Niin, sinun seksuaalisuutesi.
Pidätkö miehistä vai naisista.
Kun tulit tapaamaan minua, sanoit olevasi yhä neitsyt.
Niin, no...
Antaakseni jonkinlaisen vastauksen...
Taidan olla enemmän miesten kannalla.
Sekö oli käyntisi syy?
En muista enää.
Mutta niin kai.
Nyt kaikki on hyvin. - Onko sinulla kumppani?
Tavallaan. En ole enää yksin.
Se ei ole enää ongelma.
Toivon ettei kysymykseni häirinnyt sinua. -Ei toki.
Kävikö hänen isänsä? - Kävi.
Kysyi, olenko hintti. - Älä nyt!
Käytti tosin siistimpää, amerikkalaista ilmausta.
Suuntautuneisuudestani. - Mitä sanoit?
Että pidän miehistä. - Ihan tosi?
Ei, hölmö. Valehtelin.
Että kehtasikin kysellä pidänkö miehistä vai naisista.
Väliäkö sillä? - Minusta on kiva tietää.
Kysyikö hän osastonhoitajalta, onko tämä lesbo?
Tai sinulta, pidätkö sodomiasta vai koprofagiasta.
Olet oikeassa. Eihän sellaisia kysellä.
Joudun ehkä matkustamaan, joten en voi tulla joka viikko.
Mutta Genevestä tarjottiin minulle töitä-
koreografiaa, ja olen aivan innoissani.
Minulla on vanha idea balettiin. Sen nimi on "Juoksuhaudat".
Se kertoo 1. maailmansodasta.
Mutta siihen tarvitaan paljon miestanssijoita -
koska sodassa, anteeksi vain, on paljon sotilaita.
Mutta Genevessä kaikki tanssivat.
Aivan ihanaa. Siinä on myös nais- tanssijoita, koska siinä baletissa -
kun sotilas kuolee, hänen ruumiistaan erkanee sielu -
hänen henkensä, ja sitä esittää tanssijatar.
Pitkä valkoinen tutu, kuten "Gisellessä", klassinen -
mutta punaisen veren tahrima.
Kaunista. Siitä Alicia pitää.
Kaunista, koska kuolemasta kumpuaa elämä.
Maskuliinista kumpuaa feminiini. - Tietenkin.
Maasta kumpuaa...
...kumpuaa... ranta?
Ei. Maasta kumpuaa...
Vesi?
Ei. Vaan aineeton.
Aineeton, käsin koskettamaton, henkinen. -Tietysti.
Minulla on jo musiikkikin.
Krzysztof Pendereckin teos Hiroshiman uhrien muistolle.
Toista maailmansotaa, mutta ei haittaa. -Ei toki.
Ja Alicia muistaa sen hyvin.
Se on taistelumusiikkia, raakaa, eläimellistä.
Ja kuolemien musiikiksi minulla on aivan mestarillinen teos -
jonka te nyt kuulette.
Sekoatte täysin.
Alicia, muruseni. Näkemiin.
Näkemiin, pikkuiseni...
Pidä itsestäsi huolta. - Te myös, Katerina.
Vaikka näytättekin upealta.
"Juoksuhaudat", se pitää tehdä. - Ja sen minä teen.
Pidä hänestä huolta. -Pidän.
Näkemiin.
ALICIA JA BENIGNO
Pannaan tämä ikkunan Iuo.
Voit katsella ystäviesi tanssia kadun toisella puolella.
Ja katso.
Aivan upea huone.
Aion tilata koko hoidon.
Ja...
Päivää!
Tulkaa, sulkekaa ovi.
Mitä kuuluu? - Päivää, Benigno.
Istumaan. Alicia, katso kuka tuli.
Nautimme raittiista ilmasta, luimme lehtiä...
Kuka se nainen oli, joka lähti? - Katerina, Alician opettaja.
Opettaja? - Niin, tanssinopettaja.
Siinä vasta nainen. Hänen koulunsa on kotiani vastapäätä.
Alicia oli hänen oppilaansa.
Katerina rakastaa häntä kuin omaa tytärtään.
NELJÄ VUOTTA AIKAISEMMIN
Benigno, olet ollut ikkunassa jo puoli tuntia.
Tullaan, äiti.
Seuraatko sinä minua?
En... tai kyllä.
No?
Tämä on kai sinun.
Taisit pudottaa sen...
Kiitos.
Onko kaikki tallella? En koskenut mihinkään. -Kiitos.
Minne olet menossa? - Kotiin.
Saanko tulla yhtä matkaa? Ei ole muuta tekemistä.
Kyllä, mutta menen kotiin. - Tietenkin.
En voisi elää ilman tanssia. Ja sitä on ihana katsella.
Pidätkö tanssista? -Luulisin. Kyllä. En vain ole paljon nähnyt.
Mitä muuta teet kuin tanssit? - Tykkään matkustella -
ja käyn elokuva-arkiston esityksissä.
Olen löytänyt mykkäelokuvat. Ne ovat suosikkejani.
Mykkäelokuvat? -Niin.
Mitä sinä teet kun käyt ulkona? - En käy ulkona.
Kai sentään joskus? -En.
Hoidin äitiäni, mutta hän kuoli 2 kuukautta sitten.
Otan osaa. Minunkin äitini kuoli, tosin kauan sitten.
No niin, perillä ollaan.
Kiitos lompakosta.
Tohtori Roncero, psykiatri. 7. kerros, vasen.
Numero 23.
Sinä päivänä kun odotin ikkunassa, hän ei tullut tanssitunnille.
Mutta tiesin hänen osoitteensa ja että hänen isänsä oli psykiatri.
Tohtori Ronceron vastaanotto.
Haluaisin tilata ajan.
Huomenna kello 17?
Eikö pääse aikaisemmin? - Ei, huomenna kello 17.
Selvä. -Millä nimellä?
Niin?
Minulla on aika, kello 17. - Tulkaa sisään.
Älkää siihen jääkö!
Anteeksi.
Benigno Martin? -Kyllä.
Ottaisin vähän tietoja.
Halusin vain nähdä Alician, mutta olin siellä-
ja isä oli psykiatri, joten kerroin kaipaavani äitiäni.
Viimeiset 15 vuotta, niinkö? - Niin.
Se alkoi jo kun olin lapsi.
Ja noiden 15 vuoden aikana -
et tehnyt muuta kuin hoidit äitiäsi? - En poistunut hänen viereltään.
Tai no, opiskelin sairaanhoitajaksi, joten jouduin käymään luennoilla.
Opiskelin myös kosmetologiksi ja kampaajaksi, kirjekurssilla.
Laitoit siis äitisi meikin ja hiukset?
Niin, leikkasin ja värjäsin, hoidin hänen kyntensä -
ja kuurasin hänet päästä varpaisiin.
Ei äiti ollut vammainen, eikä hullu.
Vähän laiskanpuoleinen vain.
Hän oli hyvin kaunis nainen, enkä halunnut hänen rapistuvan.
Mitä isäsi sanoi? - Miiä hän nyt olisi sanonut.
Onko hän kuollut? - Ei nyt sentään.
Hän asuu Ruotsissa-
tai luulen niin, en ole kuullut hänestä aikoihin.
Eikö hän ole käynyt? -Ei.
Hän perusti uuden perheen kauan sitten, jätettyään äidin.
Emme ole yhteyksissä.
Miksi tulit, Benigno?
Mikä on ongelmasi? - Minun? Ei mikään.
Täytyyhän sinulla olla, kun kerran tulit psykiatrille.
Yksinäisyys kai sitten.
Oletko ollut seksisuhteessa kenenkään naisen kanssa? -En.
Entä miehen? -En.
Haluaisin tavata ensi viikolla.
Enkö ole terve? - Ei se sitä ole, mutta...
Nuoruutesi oli... sanokaamme erikoinen.
Ei se niin erikoinen ollut. -Oli se.
No jos kerran sanotte.
Sitä pitäisi analysoida syvemmin. - Analysoidaan sitten.
Ensi viikolla siis. -Hyvä.
Oli mukava tavata. - Näkemiin.
Mitä sinä täällä teet? - Olin juuri lähdössä. Älä pelästy.
Halusin vain nähdä sinut. Olen täysin vaaraton.
Tohtori Ronceron vastaanotto.
Hei, Lola. Kävin vääntämässä aivan hirveän jöötin.
Ja yksi, ja kaksi-
ja kolme. Eteenpäin, ja pidä.
Voitko jatkaa tuntia?
Alicia ei tullut tunneille. En halunnut enää säikytellä -
joten menin siihen taloon vasta viikon päästä -
hänen isänsä vastaanotolle. satoi koko viikon.
Seuraavan kerran näin hänet täällä.
Mitä hänelle tapahtui?
Auto-onnettomuus, sateisena päivänä.
Isänsä ei halunnut hänen olevan hetkeäkään yksin, päivin tai öin.
Hän pyysi saada parhaat hoitajat.
Minulla on täällä hyvä maine, niinpä he suosittelivat minua.
Minut nähdessään hän muisti että olimme tavanneet.
Hän epäröi hieman -
mutta palkkasi kuitenkin minut ja Matilden.
Siitä on nyt neljä vuotta.
Ja tässä sitä ollaan. Vai mitä, Alicia?
Aloin käydä baletissa vapaapäivinä.
Ja elokuva-arkistossa. Näin kaikki mykkäelokuvat.
Saksalaiset, amerikkalaiset, italialaiset, kaikki.
Sitten kerroin hänelle niistä.
Nämä ovat olleet elämäni rikkaimmat neljä vuotta.
Pidän huolta Aliciasta -
teen kaikkea mistä hän piti, matkustelua lukuun ottamatta.
Minulla on Lydian suhteen päinvastoin.
Miten niin?
En voi edes koskettaa häntä.
En tunnista hänen vartaloaan.
En voi edes auttaa hoitajia kääntämään häntä.
Ja tunnen itseni roistoksi.
Puhukaa hänelle. Kertokaa tuo. - Haluaisin, mutta hän ei kuule.
Kuinka voitte olla varma? -Koska hänen aivonsa ovat pois päältä.
Naisen aivot ovat mysteeri, tuossa tilassa varsinkin.
Naiset täytyy huomioida, heille pitää puhua -
heitä on aina välillä muistettava, hyväiltävä...
Muistettava että he ovat olemassa ja ovat meille tärkeitä.
Muuta terapiaa ei tarvita. Tiedän kokemuksesta.
Mitä kokemusta sinulla on naisista?
Benigno, mitä kokemusta sinulla on naisista?
Mitä?
Mitä kokemusta sinulla on naisista?
Paljonkin. 20 vuotta yötä päivää yhden kanssa, ja nyt 4 vuotta tämän.
Ihana se härkätaistelijan miesystävä. Takuulla isokaluinen.
Mistä tiedät? Oletko nähnyt?
Pikkuleipiä? -En tietenkään.
Sen näkee miehen naamasta. - Niin, ja jalkovälistä.
Minulla on kuudes aisti.
Hänhän on hyvää pataa Benignon kanssa... -Niin.
Ei kai hänkin ole hintti?
No ei, puhutkin vielä.
Vihjaatko että Benigno on hintti? - En minä... Vox populi, muru.
Olet täysin väärässä. - Tohtori Vega sanoi.
Mistä hän muka tietää? - Alician isä kertoi.
En hyväksy hänen läheisiä välejään potilaaseen -
mutta tohtori Vega rauhoitteli.
Benigno ei piittaa naisista, miehistä vain.
Herra isä! Minä lähden, niin voit riepotella häntä vielä enemmän.
Raukka on pihkassa Benignoon. - Hyvä valinta.
Vapaailta. Menen elokuva-arkiston näytökseen. Tuletko?
Tapaan päätoimittajani. Minun on palattava töihin.
Tämä nainen ei ole kunnossa.
Benigno, älä viitsi. - Tiedät, mitä tarkoitan.
Kamalan kuiva iho.
Missäs se... tässä.
Oletko puhunut hänelle? - En, enkä aiokaan.
Näkemiin, Lydia. Ole kärsivällinen tuon kanssa.
No niin... Ahkeroi kovasti.
"Rakastaja, joka kutistui."
Rosalla on flunssa.
Toivottavasti ei tartuttanut sinuun.
Hienoa, että voit hyvin.
Hieron sinua vähän, ja sivelen rosmariinispriitä.
Ei tämä mitään...
Näin eilen illalla elokuvan -
joka sai minut pois tolaltani.
Se oli rakkaustarina.
Alfredosta, joka on hieman ylipainoinen kuten minä-
mutta mukava tyyppi -
ja hänen rakastetustaan, Amparosta, joka on tutkija.
Amparo kehittelee uudenlaista, vallankumouksellista ruokavaliota.
"Olet itsekäs... ajattelet vain itseäsi"
"Minä tein sen!"
"Se voi olla vaarallista, en ole testannut sitä ihmisillä"
"Olenko yhä itsekäs?"
"Se tekee sinulle ihmeitä!"
"Älä pelkää, rakas! Keksin kyllä vastalääkkeen!"
Mutta aika kului.
Yrityksistään huolimatta Amparo ei löytänyt vastalääkettä -
ja Alfredo-parka kutistui kutistumistaan.
"Rakastan sinua ikuisesti."
Säälistä Amparoa kohtaan Alferdo lähti Madridista -
ja palasi äitinsä luo.
Hän ei ollut nähnyt tuota kamalaa naista 10 vuoteen -
eikä ollut kertonut Amparolle edes missä tämä asui.
Elokuvassa tapahtui kaikenlaista.
Mutta tärkeintä oli -
että vuosien katumuksen ja etsimisen jälkeen -
Amparo sai tietää Alfredon äidin osoitteen -
ja ilmestyi paikalle.
"Hotelli Youkali. Huone n:o 15."
"-Nuku, rakas. - Mitä jos murskaan sinut?"
Niin Alfredo...
...jäi hänen sisäänsä...
...ikuisiksi ajoiksi.
KUUKAUTTA MYÖHEMMIN
Laita kätesi hyvin. Juuri noin.
Juuri noin.
Onpa täällä ihanan vilpoisaa!
Ihanaa olla täällä terassilla, eikö olekin?
Lydiakin nauttii terassilla olosta, vai mitä, Lydia?
Hän nauttii, kuten kuulit.
Katso heitä.
Ihan kuin puhuisivat meistä.
Mistä he mahtavat puhua?
He eivät häpeile mitään. Naiset kertovat toisilleen kaiken.
Lydia kertoisi, että härkä Iävisti hänet tasan kaksi kuukautta sitten.
Benjamin ja Angela, oletteko tulleet tänne vapaasta tahdostanne -
solmiaksenne avioliiton? - Olemme.
Koska olette ilmoittaneet tahtonne, ojentakaa toisillenne oikea käsi -
solmiaksenne pyhän avioliiton Jumalan ja hänen kirkkonsa edessä.
Minä, Angela, tahdon ottaa sinut, Benjaminin, aviomiehekseni -
ja luvata uskollisuutta sekä hyvinä että pahoina päivinä-
ja kunnioittaa ja rakastaa sinua, kunnes kuolema meidät erottaa.
Herra, meidän Jumalamme -
vahvistakoon teidän päätöksenne -
jonka kirkon edessä olette ilmaisseet.
Minkä Jumala on yhdistänyt, sitä älköön ihminen erottako.
Mitä sinä täällä? Piti tavata hotellissa.
Muutin mieltäni. Olen aina pitänyt häistä.
Sinun piti tavata sisaresi ennen corridaa.
Soitin, hän tulee hotelliin.
Piti luvata että syömme illalla hänen baarissaan.
Miten vain haluat.
Kaunis seremonia, vai mitä? - Aivan ihana.
Olipa se nainen nuori. - Taisit tulla koska et luota minuun.
Minä tulin, koska meidän on puhuttava.
Älä pelkää. Angela on poissa elämästäni. Voin todistaa sen.
En itkenyt vihkimisen aikana. Sinä taas itkit.
Totta... -Ja ihan suotta.
Etkö usko minua? - Ei se sitä ole.
Minulta vei 10 vuotta päästä siitä, mutta se on nyt ohi.
Marco... -Usko nyt minua.
Angela ja minä matkustimme paljon.
Aioin kirjoittaa matkaoppaan eksoottisesta kohteesta.
Oikeasti halusin pitää hänet erossa huumeista ja päästä pois Madridista.
Siellä elämä oli helvettiä. Suhteemme toimi vain muualla.
5 vuoden yrittämisen ja 7 matkaoppaan jälkeen -
toin hänet Lucenaan, vanhempiensa Iuo.
He erottivat hänet minusta ja aineista.
Rakastitko häntä yhä? - Rakastin.
Itkin kun näin jotain liikuttavaa, koska emme voineet jakaa sitä.
Ei ole pahempaa kuin jättää joku, jota rakastaa yhä.
Surullinen tarina.
Rakkaus on surullisinta, kun se hiipuu pois -
kuten Jobim laulussaan sanoo.
Meidän on puhuttava corridan jälkeen.
Olemme puhuneet tunnin. - Sinä olet. En minä.
Olet oikeassa.
Lääkäri sanoi että jalkani paraneminen kestää 2 kuukautta.
Mutta olen iloinen, että härkä puski minua.
Nyt voin olla luonasi kunnes heräät, rakkaani.
Kukaan ei vie sinua minulta.
Olimme palanneet yhteen kuukautta aikaisemmin.
Lydian piti kertoa sinulle siellä häissä.
Kun näin sinut teholla, tajusin ettei hän kertonut.
Hän itki häissä sinun vuoksesi.
Hän soitti ja kertoi itkeneensä, kun ajatteli minua.
Puhuimme silloin viimeisen kerran.
Jätän loukkaantumiseni takia areenat joksikin aikaa.
Haluaisin viettää yöt hänen luonaan.
Ole kuin kotonasi. -Kiitos.
Hei, Alicia.
Olen taas yksin.
Katsoit hänen rintojaan, myönnä pois.
Paha olla katsomatta, ne kun suurenevat koko ajan.
Benigno, ajattelin lähteä.
Miksi? -On tehtävä töitä.
Entä Lydia?
Hän ei tarvitse minua enää.
Tuliko teille ero?
Niinkin voi sanoa.
Aavistin jo jotain sellaista. Älä kysy miksi, aavistin vain.
Suhteessanne oli jotain, anteeksi vain, joka ei toiminut.
Milloin aiot lähteä?
Pian, mutta tulen vielä käymään. - Toivottavasti.
Ikävää, että lähdet.
Hei, Rosa. -Hei, Marco.
Minä menen nyt. Nähdään pian. -Selvä.
Benigno, joko hänellä on kuukautiset?
Ei. -Viime kuun tietojen perusteella olisi jo pitänyt olla.
Niin, ovat vähän myöhässä.
Yli 2 viikkoa myöhässä. se on liikaa.
Oliko hänellä ne varmasti viime kuussa?
Panin itse siteen. Olit Sillä viikolla flunssassa.
Näyttää turvonneelta. -Niin, mutta joskus ne ovat myöhässä.
Lydian kuukautiset ovat jääneet pois.
Olet oikeassa. Mutta pitäisi kertoa tohtori Vegalle.
Hei, Benigno. -Hei.
Toin muutamia matkaoppaitani Alicialle ja sinulle. -Kiitos.
Hyvästelin Lydian.
Yritin käydä Alician luona -
mutta tohtori ja osastonhoitaja olivat siellä, enkä saanut mennä.
Onko sattunut jotain?
Ei, Alicialla on kai joku tulehdus.
Heitätkö minut kotiin? Vuoro loppui. - Toivottavasti ei mitään vakavaa.
En tiedä. ottavat jotain kokeita -
mutta eivät he kerro minullekaan mitään.
Abidjan, Jemen, Brasilia-
Turkki, Kuuba.
Luen näitä Alicialle yöllä. - Matkaoppaita ne vain ovat.
Niin, mutta sinun kirjoittamiasi.
Lähdetkö yksin? -Kyllä.
Siitä halusinkin puhua, ennen kuin lähdet.
Mistä? -Yksinäisyydestä-
Haluan mennä naimisiin.
Kenen kanssa?
Alician, tietysti. - Olet hullu!
Moni liitto toimii huonommin. Miksei saisi haluta avioon -
rakastamansa naisen kanssa? - Koska nainen on koomassa!
Koska Alicia ei voi millään ruumiinsa osalla sanoa: "Tahdon".
Koska ei tiedetä onko vegetatiivinen tila edes elämistä! Hyppää autoon.
Miten voit sanoa noin? - Autoon nyt!
Suhteesi Aliciaan on pelkkää yksinpuhelua, älyttömyyttä.
Jotkut puhuvat kukillekin, eivätkä silti nai niitä!
En olisi uskonut tuota sinusta.
Luulin että olet erilainen. - Lupaa ettet enää puhu siitä -
etkä edes ajattele sitä. Lupaa! -Miksi?
Jos puhut siitä, olet pulassa, enkä ole auttamassa sinua.
Minä lupaan, jos kerran haluat.
Niin paljon kuin hänestä pidämmekin... -Sinäkin?
Tietenkin! - Hänkin pitää sinusta.
Alicia on käytännössä kuollut! Hänellä ei voi olla tunteita -
ei sinua eikä minua kohtaan, eikä edes itseään! Yritä nyt tajuta se!
Potilaamme Alicia Roncero on raiskattu. Hän on raskaana.
Isänsä ei vielä tiedä. Nyt te kerrotte minulle -
kuka paskiainen teki sen minun klinikallani!
Olemme hyvin järkyttyneitä.
Kantaisitte syyllisyyttä. Alicia on teidän kerroksessanne.
Sallikaa sitten pieni selvitys.
Rosa, ole hyvä.
Alician kuukautiset jäivät pois kaksi kuukautta sitten.
Ensin luulin että kyse on vain kuukaudesta, mutta erehdyin.
Sitä ei mainita viime kuun raportissa.
Ilmoitatte panneenne hänelle siteen, kuten aina.
Olin sillä viikolla flunssassa.
Sinä kirjoitit raportin, vai mitä, Benigno?
Se on sinun käsialaasi. - Niin, minä sen kirjoitin.
Miksi annoit vääriä tietoja? - En halunnut aiheuttaa hälyä.
Ovat potilaiden kuukautiset jääneet pois ennenkin. -Totta.
Miksei kukaan muu huomannut? Entä hoitaja, joka oli yövuorossa?
Matilde? Hän soitti, ei pääse tänään.
Eikö hänkään huomannut mitään?
Matildella on perheongelmia. Hän tekee harvoin yövuoroja.
Kuka häntä tuuraa?
Benigno.
Joudunko kertomaan isälle, että hänen tyttärensä-
on tuon hullun käsissä yöt ja päivät? - Eiköhän nyt rauhoituta hieman.
Benigno...
En tiedä, ymmärrätkö olevasi pääepäilty.
Miksi salasit asian ensimmäisellä kerralla?
Sinulla on varmasti jokin selitys. Et voisi tehdä Alicialle pahaa.
Siitä voitte olla varma. -Eli?
Olin viime yönä parkkipaikalla -
ja kuulin Benignon keskustelevan Marcon kanssa.
Benigno sanoi haluavansa Alician vaimokseen.
Herra Zuloaga yritti vastustaa, mutta -
Benigno ei kuunnellut. Hän kiihtyi kovin.
Hän sanoi, että moni liitto toimii huonommin -
kun hänen ja Alician suhde.
"Lydia González haudattiin eilen, 13. huhtikuuta -
Almudenan hautausmaalle. 33-vuotias härkätaistelija -
Antonio Gonzálezin tytär, oli ollut koomassa...
El Bosque -klinikka.
Saanko Benigno Martinille 2. kerrokseen?
Hän ei ole enää töissä täällä. - Anteeksi, neiti...
Oletteko varma? - Ehdottomasti.
Entä Rosa Lazaga? - Kuka kysyy?
Marco Zuloaga. - Hetki, yhdistän.
Missä saa leiman lähetteeseen? -"Hallinto", käytävää eteenpäin.
Kuka siellä? - Marco Zuloaga.
Soitan Jordaniasta. Luin, että Lydia on kuollut.
Niin on. Olen pahoillani, Marco.
Olisin halunnut saada tietää.
Meillä on ollut kaikenlaista ongelmaa.
Mistä on kyse? Kuulin ettei Benigno ole enää siellä töissä.
Ei niin. Benigno on vankilassa.
Vankilassa? Miksi?
Häntä syytetään Alician raiskauksesta.
Mitä sinä puhut?
Auttakaa te häntä. Poikaparalla ei ole ketään.
Oletko tavannut häntä? - Minä? Kaiken sen jälkeen, en voi.
Mutta hän kaipaa apua, ja olette hänen ystävänsä.
Hyvä on. Missä vankilassa hän on? - Segoviassa.
Voitteko odottaa tässä?
Päivää. Haluaisin tavata erään vangin.
"Vierailut", tuosta ovesta vasemmalle. -Kiitos.
Päivää. -Voinko auttaa?
Haluaisin tavata vanki Benigno Martinin.
Nyt ei ole vierailupäivä, mutta katsotaan.
Anteeksi, en kuule.
Valitan, ei ole vierailupäivä -
eikä asiakas ole anonut vierailulupaa.
Hän ei tiedä että olen Madridissa. Tulin eilen.
Oletteko sukulainen? - Ystävä. Nimeni on Marco Zuluaga.
Saanko nähdä henkilöllisyys- todistuksen? -Tielenkin.
Voinko soittaa hänelle? - Ette, mutta hän voi soittaa teille.
Numeroni on vaihtunut. Voitteko antaa hänelle uuden? -Toki.
Muistakaa, että vierailupäivät ovat lauantai ja sunnuntai.
Mutta asiakkaamme on anottava vierailulle lupa.
Ellei hän halua tavata teitä, emme voi mitään.
Kyllä hän haluaa. Kiitos.
Meillä ei muuten ole vankeja, vaan... -En kuule.
Anteeksi. Meillä ei ole vankeja, vaan asiakkaita.
Näkemiin, ja kiitos.
627... -Odota.
96...
64... 09.
Ei, 9.
627...
Niin? - Marco, oletko se sinä?
Kyllä, Benigno. - Hienoa kuulla äänesi.
Annoin vierailuluvan. Nähdäänkö lauantaina? -Sopii.
Missä olet? - Klinikan edessä.
Tohtori Vega kertoi kaiken.
Miten sinä saatoit, Benigno?
Et kai tullut raivoamaan minulle?
En. Tarvitsetko jotain? Voin tuoda.
Tarvitsen tietoja. Miten Alicia voi? Minulle on kielletty puhumasta.
Hän on toisella Klinikalla, eivät tiedä missä. -En usko!
En minäkään, mutta ei ihme etteivät kerro.
Hei, kuule. Oletko yhä ystäväni?
Miksi muuten olisin täällä?
Selvitä sitten, miten Alician kävi.
Elääkö hän, saiko hän lapsen, elääkö lapsi...
Minun on saatava tietää. Kai sinä ymmärrät?
Totta kai. Yritän ottaa selvää.
Nähdään lauantaina.
Selvisikö mitään? - Ei vielä, mutta ole kärsivällinen.
Olin kärsivällinen laskettuun aikaan asti. Siitä on kuukausi.
Sinun pitää vain odottaa.
Ei hitto!
Mitä puuhaat täällä?
Olen sairasosastolla töissä.
Tämä on uusi vankila, eikä väkeä ole paljon.
Rauhallinen paikka. - Ei edes näytä vankilalta.
Anna jo olla! suren vain sitä, etten näe Aliciaa.
Oikeuslääkärin ja Alician isän mukaan olen psykopaatti.
Aivan, psykopaatti.
Kuulemma hyväksi oikeudenkäynnin kannalta, mutta paskat siitä.
Haluan nähdä Alician, haluan tietää miten siinä kävi.
Tätä menoa voin tehdä mitä vain. sanovat psykopaatiksi.
Käyttäydyn sitten sen mukaan. - Älä puhu tuollaisia!
Hanki minulle uusi asianajaja.
Nykyinen melkein oksentaa nähdessään minut. -Hyvä on.
Hae ovenvartijalta avain. Vuokraa asuntoni pois.
Sillä maksaa asianajajan. - Voin vuokrata sen itselleni.
Hyvä. Hienoa saada sinut vuokralaiseksi.
Olen ajatellut sinua paljon, varsinkin öisin. -Miksi öisin?
Koska silloin minä luen. Olen lukenut kaikki matkaoppaasi.
On kuin olisin matkustellut kuukausia kanssasi -
ja kuullut asioita, joita ei matkoilla kuule.
Havanna on suosikkini. Samastuin niihin ihmisiin -
joilla ei ole mitään ja jotka keksivät kaikenlaista.
Kun kuvailet sitä kuubalaisnaista -
joka nojaa ulos ikkunasta "Malecönin" edessä-
odottaen turhaan -
sillä aika vain kuluu, eikä mitään tapahdu...
Ajattelin olevani se nainen.
Huomenta, rouva. Olen Benignon ystävä.
Marco, se argentiinalainen? - Kyllä.
Olen ovenvartija. Benigno soitti, että vuokraatte asunnon. -Aivan.
Se on varmasti likainen -
koska hän kielsi ehdottomasti minua siivoamasta sitä.
En aikonut veloittaa siitä, mutta... - Minä huolehdin siitä.
Annanko avaimen? - Kiitos.
Katson, löydänkö sen.
Oletteko tavannut häntä? - Olen.
Miten hän voi? - Hyvin.
Raukalla ei ole ollut onnea edes vankilassa.
Sai niin vähän julkisuutta.
Ei ole näkynyt tv-väkeä, ei paparazzeja.
Tulee tuutin täydeltä roskaa -
vaan kukaan ei ole vaivautunut haastattelemaan vaikkapa minua.
Tämän maan massamedia on surkeassa jamassa.
Se on aivan totta.
Ne avaimet... Kiitos.
Ai niin... tiedättekö miksi Benigno on vankilassa?
Niin on hiljainen mies, viimeksikään ei sanonut mitään.
Benigno on syytön. - Sehän on selvä.
Mutta syytön mihin? - En tiedä.
Kyllä te tiedätte, ette vain halua kertoa.
Kyllä minä sen teistä ulos saan. - Selvä. Näkemiin, rouva.
Jos tarvitsette jotain, tiedätte missä olen.
Alicia, riemastuin kun tulit tänään yksin -
vain keppien kanssa, ihan itse. - Näitkö sinä?
Miten kuntoutus meni tänään? - Hyvin.
Oletko väsynyt? - Kamalan.
Ei se mitään. Otetaan lisäharjoituksia.
Tehdään jalanvenytyksiä.
Tein jo sata. - Tehdään vielä vähän.
Päivää. - Tulin tapaamaan herra Sanzia.
Käykää sisään. - Kiitos.
Sikiö syntyi kuolleena. Poika.
Muita Alicia heräsi. Benignolle pitäisi kertoa.
Siinä mielentilassa, tuskin. Hän voisi tehdä jotain älytöntä.
En voi valehdella. Olen hänen ainoa ystävänsä, hän luottaa minuun.
Minä teen sen. Minulle se ei ole ongelma.
Kerron, että Alicia on yhä koomassa ja että lapsi kuoli.
Luvatkaa, ettette te kerro mitään. - Entä ehdonalaiseen pääsy?
Se on hyvin vaikeaa, ja tulee kalliiksi.
Mutta voimme yrittää.
Numero 8.
Hei, Marco. - Hei, Benigno.
Sinä kastuit. - Vähäsen.
Älä vain vilustu.
Kun menet kotiin, juo iso lasi kuumaa maitoa -
jossa on hunajaa. -Selvä.
Olen oppinut pitämään sadepäivistä.
Joko tapasit uuden asianajajasi?
Jo. Hän kävi täällä.
Hän kertoi kaiken.
Olen pulassa, niinhän? - Täytyy myöntää.
Alicia ei sentään kärsinyt synnytyksestä.
Se on ainoa asia, joka antaa minulle lohdutusta ja toivoa.
Pärjäätkö sinä?
Kunpa voisin halata sinua.
Mutta niihin tapaamisiin pitää anoa lupa.
Minä tarkistin asian.
Kysyivät, oletko poikaystäväni.
En tohtinut sanoa kyllä, ajattelin että pahastuisit.
En minä pahastu.
Voit sanoa, mitä haluat. - En ole eläissäni paljon halannut.
Viesti...
Marco, haluan sanoa, että oli tosi hienoa tavata -
ja pystyä hyvästelemään. Kuten tiedät, en pääse täältä.
Toiseen vankilaan korkeintaan.
En halua elää ilman Aliciaa -
paikassa, jossa en saa pitää edes hänen hiuskiehkuraansa.
Olen päättänyt paeta.
En kertonut siitä, ettet huolestuisi tai yrittäisi estää.
Iso halaus sinulle, Marco.
Taksi!
Segoviaan. vankilaan.
Minun on heti saatava tavata Benigno Martin.
Niin ei ole tapana, mutta kyse on elämästä ja kuolemasta.
Johtaja odottaa teitä huoneessaan. - Minua? Missä hänen huoneensa on?
Virkailija vie teidät.
Tännepäin.
Oikealle.
Tyhjentäkää taskunne.
Odottakaa, älkää juosko.
Siitä ovesta.
Perällä.
Päivää. Olen Marco Zuloaga.
Benigno Martin jätti teille tämän kirjeen.
"Rakas Marco, sataa yhä vain."
"Luulen että se on hyvä merkki."
"Alician onnettomuuskin tapahtui sateella."
"Kirjoitan tätä juuri ennen pakoani."
"Toivon, että se kaikki mitä otin saattaa minut koomaan -
ja vie minut hänen luokseen."
"Olet ainoa ystäväni."
"Jätän sinulle talon, jonka laitoin Alicialle ja itselleni."
"Minne minut viedäänkin, tule käymään ja puhu kanssani."
"Kerro kaikki, älä pidä asioita sisälläsi."
"Hyvästi, ystäväni."
Nämä otettiin häneltä säilytykseen ja nämä ovat hänen sellistään.
Tarvitsen kuittauksen.
Anteeksi, saisinko kuittauksen?
Benigno, minä tässä.
Alicia on elossa. Sinä herätit hänet.
Kun kuulin viestisi, kiiruhdin vankilaan kertomaan sinulle -
mutta myöhästyin.
Panin Alician hiussoljen taskuusi.
Panin sinne myös valokuvan hänestä-
ja äidistäsi -
jotta he olisivat mukanasi matkalla iäisyyteen.
Aaltoja.
Julmia aaltoja. Maskuliini alla, feminiini yllä.
Haen vettä. Mene istumaan.
Onko kaikki hyvin? -On.
En tiedä.
Nyt jo paljon paremmin. - Kuinka?
Tule, mennään sisään.
Vapisetko sinä? - En... Kyllä.
Miksi?
Mitä sanoitte hänelle? - En mitään.
Näin kun juttelitte.
Alicia kysyi olenko kunnossa ja kiitin häntä.
Jos näette minua usein, älkää säikähtäkö.
Asun tanssikouluanne vastapäätä.
Benignon asunnossa? - Niin.
Miksi asutte siellä? - Benigno on kuollut.
Meidän täytyy joskus puhua.
Niin, se on yksinkertaisempaa kuin luulettekaan.
Mikään ei ole yksinkertaista. Olen baletinopettaja. Minä tiedän.
MARCO JA ALICIA
Uplodead by Sylvesteri